FOR FIRE ÅR SIDEN
STIMMERS HAVN, LEIDENSCHAFTLICH
Kaptajn Diethard Bougainvillea.
Deres bror er her.
Hej, Gil.
Hvordan har du det? Du ser deprimeret ud som altid.
-Du ligner vores far. -Du har heller ikke forandret dig.
Far ville rynke på panden over dit hår.
-Han ville skære det af med en sabel. -Det ville jeg ikke tillade.
-Sådan har du altid været. -Jeg er glad for, han døde.
Undskyld.
Stop med at se sådan ud.
Jeg har noget med til dig som fejring af din forfremmelse.
Forstået? Benyt det kun som våben.
Du skal ikke knytte dig.
Åbn den.
Hallo. Op med dig.
Jeg fandt hende i den nordøstlige krigszone.
-Hendes navn er... -Violet Evergarden.
Hun begynder i dag som autohukommelsesassistent.
-Vær venlig at oplære hende. -Udmærket.
Hendes ansigt sagde intet.
Hun var ligesom en dukke.
Ligesom dukkerne,
der fik inspiration fra denne branche.
Lad os begynde...
Hvad ved du om autohukommelsesassistenternes arbejde?
De skriver breve for andre.
Oberstløjtnant Hodgins... Undskyld...
-Direktøren fortalte mig det. -Det stemmer.
Jeg forstår det ikke helt, men jeg tror, jeg kan udføre mine pligter.
Så nemt er det ikke! "Pligter?" Hvad snakker du om?
Iris, det er nok. Tilbage til arbejdet.
Javel.
Jeg har slet ikke præsenteret de andre assistenter endnu.
-Med "assistenter..." -Mener De autohukommelsesassistenter.
-Det fandt jeg ud af forleden dag. -Det er rigtigt.
Pigen her hedder Iris.
Hun har lige gennemgået sit træningsforløb.
Og det er Erica.
Vi har arbejdet her i noget tid.
Firmaet er stadig ret nyt, så vi er alle nybegyndere her.
Ikke efter min mening.
Violet, kan du skrive på maskine?
Jeg har aldrig brugt en før.
Så skal du øve dig på at taste.
Så nemt er det ikke at blive assistent.
Iris, kan vi låne din manual?
Fint.
-Nå, men... sid ned. -Javel, frue.
-Du skal tage handskerne af. -Godt.
Klarer du den?
Det er intet problem.
Prøv bare at skrive.
Sæt papiret i sådan her. Drej på hjulet for at føde maskinen.
Placer pegefingrene på F og J, og begynd at skrive noget.
Javel.
Ja, sådan skal det være.
Du skal lære udenad, hvor de forskellige bogstaver er.
Prøv at skrive, hvad der står i manualen.
Vent, Violet.
Violet! Stop!
Kan du ikke taste lidt mere... stille?
Tak.
Det er 1,2 Liber, så det bliver 10 corse.
-Mange tak. -Det er tid til frokost.
Nerine, Lilian.
Lad os spise frokost sammen. Jeg har stegte nudler.
Ellers tak.
Og kom ikke til receptionen, når du er så svedig.
Hvad er der med dem?
Når man ser en mand, der har knoklet,
kan man i det mindste takke for indsatsen.
Og skal jeg ikke komme?
-Kvinder er så beregnende. -Og deres parfume stinker.
De vil bare have fingre i de rige fyre ved receptionen.
Det skal du ikke bekymre dig om.
Det er slut med arbejderpiger.
-Du dér! Der er stegte nudler. -Ellers tak.
Og stop med at kalde mig "du dér."
Jeg tager gerne nogle stegte nudler.
Jeg skal skrive adresser igen i dag.
De to bestillinger i eftermiddag spurgte begge efter Cattleya.
Er du okay?
Jeg har det fint.
Jeg kom hele vejen til Leiden for at blive assistent.
Men jeg skriver hele tiden bare adresser og forespørgsler om ofre for krigen.
-Jeg laver ikke andet. -Nemlig.
Jeg har forresten hørt, at den nye pige har været i hæren.
Selv om hun stadig er et barn?
Og...
De behøver ikke udnævne hende til assistent.
Hun er kold og taktløs. Hun er ikke den rette til jobbet.
Jeg vil skrive breve, der er mere spændende.
Som et brev til en berømthed. Eller et hemmeligt kærlighedsbrev.
Men Cattleya får altid de opgaver.
Hvordan har Violet det?
Jeg inviterede hende på frokost, men hun trængte ikke til mad.
Hun har bare øvet sig på at taste.
Ser man det. Jeg beklager besværet.
Så kan du da give middag, Claudia.
-Benyt ikke mit fornavn! -Bare fordi du ville have en pige.
Det var frygteligt at råbe et pigenavn i sengen.
Stop nu! Så er du sød.
Det kan ikke blive i den nærmeste fremtid. Jeg får ikke løn i denne måned.
-Jeg er færdig med at skrive adresserne. -Tak for indsatsen.
-Jeg afleverer dem i postafdelingen. -Tak.
Violet, tak for indsatsen. Du må gerne stoppe for i dag.
Lad mig se.
Du bliver dygtigere. Strålende.
Dette våben er strålende.
Våben? Du har ret.
Det er et våben, som piger som os kan kæmpe med i samfundet.
Du skal følge en udlært assistent i morgen.
Jeg tager på husbesøg nu.
Hvis nogen ønsker det, skriver vi fra deres hjem eller arbejde.
Må jeg tage denne med?
Skrivemaskinen? Hvorhen?
Så jeg kan træne på værelset.
Og til...
Adresse? Gilberts?
Ja, jeg vil fortælle, at jeg træner i at skrive.
Jeg vil oplyse om min nuværende status.
Majoren har sikkert stadig travlt,
og han kan ikke se mig lige nu, ikke sandt?
Jo.
Udmærket. Jeg sender dette for dig.
-Hvordan går træningen? -Det går godt.
Det går som planlagt.
Som De ved, er det svært at tjene til dagen og vejen.
-"Som De ved, er pengene små." -De tastede forkert.
Fortæl ham, at jeg betaler ham to chlor hver måned.
Hvis De betaler ham to chlor om måneden,
vil det tage 120 år at betale det hele tilbage.
Vil De overleve så længe?
Normalt er hun virkelig god.
Men nogle gange bliver hun virkelig vred.
"Jeg beklager at gøre dit smukke barn ondt."
Måske er det dårlig opdragelse.
-"Vores lærdom var utilstrækkelig." -Hvad har jeg...?
Hvad har jeg gjort galt?
-Jeg... -Gråden forstyrrer vores arbejde.
-Stop venligst med at græde. -Vent!
Hvad mener du med dette brev?
"Jeg beklager min selviske anmodning..."
-Hvad mener du med "selvisk?" -Om forladelse.
"Jeg beklager forsinkelsen?"
Det lyder som om, at jeg påtager mig skylden!
Hvem tror du, du er?
-Hun hedder Erica. -Jeg spurgte ikke om hendes navn!
Jeg kan ikke lide dette brev. Jeg betaler ikke for det!
Det er ulovligt at undlade at betale, fordi De ikke kan lide brevet.
-Hvad kan De ikke lide ved det? -Flyt dig!
Vær konkret. Vejled os venligst.
Fortæl det kort.
Vi har fået klager fra nogle kunder.
-Var der noget problem? -Jo, altså...
Er du okay?
-Jeg er sund og rask. -Er du okay med at være assistent?
-Jeg træner ihærdigt. -Javel.
Vi har ikke flere bestillinger i dag.
Vi arbejder ihærdigt sammen
om at lave en medlemsliste til handelskammeret.
-Skriv firmanavn og adresse. -Ja, frue.
Hvorfor ønsker du dette job?
Jeg...
Åh. Er alle taget hjem?
Velkommen. Vil De have skrevet et brev?
-Hvorfor skulle jeg ellers være her? -Jeg undskylder.
Efter Deres anmodning skriver vi, hvad De ønsker.
-Vi er autohukommelsesassistenterne. -Hvor er Cattleya Baudelaire?
Hun er på forretningsrejse.
Jeg kom, fordi hun altid leverer kvalitetsarbejde.
Meget vel.
Nogen har inviteret mig ud.
Han ejer en bilforhandler.
Han siger, at alle folk vil eje en bil i fremtiden.
Men jeg er en troskyldig kvinde.
Han skal ikke tro, jeg er løs på tråden.
Med andre ord...
Han er ikke den store fangst. Jeg har ikke følelser for ham.
Hvis han viser, han er seriøs, og hvis han virkelig elsker mig...
Vær sød at skrive et elegant og romantisk brev.
Begynd bare.
Ja...
Er det dig, der skriver det?
Javel, frue.
-Hvad sker der for det brev? -Fald ned, frue.
-Iris, hent noget te. -Ja.
-Jeg skrev, som De ønskede. -Hvad taler du om?
Han blev vred og sendte brevet retur til mig.
Læs det! Læs, hvad du skrev!
"Jeg læste dit brev, men jeg har ikke følelser for dig nu.
Desuden er din seriøsitet og kærlighed utilstrækkelig.
Jeg er en kompleks og seriøs kvinde.
Overvej det igen...
...med gaver og penge."
-Hvad er der i vejen med brevet? -Jeg undskylder.
Udtrykkene var for direkte.
Jeg ville gerne gå ud med ham.
Men hvis jeg sagde ja for hurtigt,
ville han tro, at jeg var for løs på tråden!
Kvinder ønsker, at mændene skal hige efter dem, ikke?
Jeg... elskede ham!
Hvad skulle det være?
Koldt eller varmt vand er nok til at slukke tørsten.
-To kopper blomsterte. -Ja tak.
Det var nok for hurtigt at give dig så svær en opgave.
-Jeg forstår ikke. -Hvad?
Jeg skrev brevet med hendes ønsker efter bedste evne.
Ord kan tolkes på flere måder.
Man fortæller ikke hele sandheden.
Det er en menneskelig svaghed.
De tester andre for at bekræfte deres egen eksistens.
Det er selvmodsigende.
Jeg vil give ham en undskyldning personligt.
Major.
Major!
Major Gilbert!
Sådan.
Vent!
Hvad er der los? Er du alene?
Du ser trist ud. Spiser du nok?
Jeg har fået fornyet næring.
Har du begået en fejltagelse på arbejdet?
Kom tilbage til postafdelingen.
Det nytter intet at være postbud.
Glem dit arbejde som assistent.
Er det ikke bedre at finde et andet arbejde?
Jeg burde også søge. Hodgins sagde, han ikke får løn i denne måned.
Det går vist dårligt for firmaet.
Kan jeg spørge om noget?
Er jeg egnet til at blive assistent?
-Jeg var også... -Jeg spurgte ikke til dig.
Du er ikke egnet til det. Hvorfor vil du have dette arbejde?
Jeg vil vide, hvad "jeg elsker dig" betyder.
-Er det alt? -Det er alt.
Jeg forstår, at ordene udtrykker en bestemt følelse.
Hvorfor sagde majoren de ord til mig?
Jeg vil vide hvorfor.
Jeg vil fortsætte arbejdet,
selv om jeg ikke er egnet til det.
Der er et håndklæde i omklædningsrummet.
Når alt kommer til alt,
tror jeg, det er for hårdt for Violet at arbejde som assistent.
Dette firma er stadig nyt, men Cattleya får mange anmodninger.
Men hvis vi får et dårligt omdømme på grund af dette...
Lige når vi begynder at vokse...
-Violet må hellere sige op. -Nej, giv hende lidt mere tid.
Jeg...
Erica! Og også Violet.
Hvad er der med jer?
Vi... burde ikke tvinge hende til at stoppe.
Hun... Violet... Hun er meget præcis og hurtig til at taste.
Og hun kan lave medlemslister og skrive adresser.
Når hun lærer mere...
...tror jeg, hun kan skrive breve.
Jeg beder Dem ærbødigt. De må ikke lade hende stoppe.
Det er selvmodsigende.
Du sagde, jeg var uegnet til arbejdet.
Det er selvmodsigende.
Det er mig, der er uegnet som autohukommelsesassistent.
Det er derfor, jeg forsvarede hende.
Prototypen til skrivemaskinen
blev oprindeligt opfundet af dr. Orland, ophavsmanden for bogtryk.
Hans kone Mollie var romanforfatter,
men hun blev blind og kunne ikke skrive mere.
Han opfandt skrivemaskinen til hende.
Lægen kaldte den autohukommelsesassistenten.
Udtrykket benyttes nu i branchen, hvor der skrives breve for andre.
Da jeg mødte hende, huskede jeg drømmen, jeg næsten havde glemt.
Mine hengemte følelser.
Ligesom jeg blev rørt af romanerne af Orlands kone.
-Jeg er ved at lukke. Er alt i orden? -Ja.
En skønne dag...
...vil jeg også skrive smukke breve, der vil røre folks hjerter.
Og færdig.
Hvad synes du?
-Flot. Violet, rejs dig. -Ja.
Den klæder dig. Jeg havde alligevel ret.
Og glem ikke dette.
Beklager, at du får den så sent.
Åbn den.
Jeg åbner den.
Det er denne. Dette er brochen, majoren gav mig!
Den blev solgt på det sorte marked.
Nogen må have taget den fra dine ejendele.
Sådan! Violet, vil du deltage i et kursus?
Det er kortvarige kurser. Iris deltog også.
Læreren er meget striks.
Det vil gavne dig.
Du købte denne tilbage.
Er det derfor, du ikke fik løn?
Tak for skænken.
Hvad er det for en major, hun taler om?
Gilbert.
Han er en ven fra militærakademiet.
-Han stammer fra Bougainvillea-familien. -Markgreven...
Nej. Selv om han stammer fra en rig familie,
var han en åndelig mand.
"Var?"
Han...
...kommer ikke tilbage.
Tekster af: Kasper Erik Nielsen